I det store opplysningsprosjektet som starter på 1700-tallet, bl.a. med den franske Encyklopedien, fremtrer den hvite europeiske mann som det erkjennende subjektet som vil tilegne seg og utvikle kunnskap om verden. I dette inngår alle andre – barnet, kvinnen, ikke-europeeren, «den ville» – som fremmede og gåtefulle, som noen man vil forstå, men som også yter motstand. For feminismen har et hovedanliggende vært å motsi paradigmet: Også kvinnen er et erkjennende subjekt, som søker forståelse både om seg selv og andre. Og i det 20. århundre ble bildet av den kolonialiserte andre utfordret av Edward Said og andre postkoloniale tenkere. På Kjønn og estetikk denne våren skal vi studere kunst og litteratur som utforsker etterdønningene av opplysningsparadigmet: Hva ligger i forestillingen om det fremmede? Hvordan er forholdet mellom kvinnen, som Simone de Beauvoir påpekte som den Andre, og andre Andre'r? Er det noen som alltid er den ene, som ikke er fremmed for noen eller for seg selv? Kan man utforske og utfordre seg selv som en fremmed?
Tema våren 2023
Kjønn og det fremmede
Publisert 29. nov. 2022 09:15
- Sist endret 29. nov. 2022 09:16