Velkommen tilbake til SOS2300, Willy Pedersen fortsatt her og nå er det altså fjerde forelesning
og vi skal nå faktisk fortsette på det samme sporet vi har beholdt oss, oppholdt oss med Nicolay
Johansen og Nils Christie men med to andre forfattere som på mange måter tematiserer de samme tingene, men fra litt
ulike perspektiver. Så det vil da innebære at dere vil kjenne stoffet, men vi vil bruke litt andre begreper.
For å prøve å få en enda dypere forståelse av det.
Så det er tre bøker som ligger til grunn for denne delen av opplegget vårt.
Og det er da, "Hva er kriminalitet",
av Nico Johansen, som vi har jobbet mye med.
Også er det Nils Christie "En Passende Mengde Kriminalitet" hvor det er noen utdrag på pensum.
Også er det da Ragnar Hauges bok "Kriminalitetens årsaker" og Ole-Jørgen skog "Skam og skade- noen avviks sosiologiske
temaer". Fra begge de to siste bøkene har vi noen utdrag.
Hvis vi tar en liten tur tilbake til Nils Christie igjen så beskriver jo han kriminalitet som en uendelig naturressurs.
Merkelig måte å snakke på, på mange måter, men poenget hans er jo at handlinger ofte er tvetydige.
De kan noen ganger transformeres til kriminalitet, de kan bli kriminalitet, de har det i seg som en mulighet, så handlinger finnes.
Folk gjør ting, de handler, men deres mening skapes.
Meningen blir gradvis til, så kriminaliteten er et produkt av historiske, kulturelle prosesser.
En handling som ble foretatt i år 1600 vil bli forstått som noe annet, gitt en
annen mening, enn hvis man gjør den samme handlingen to-tre hundre år senere.
Så vi kan se handlinger som dårlige, som gale, som onde.
Som for eksempel uttrykk for forfeilet ære, æresvold har for eksempel vært viktig i norsk offentlighet også i
de senere år, ungdomsbravado, noen skal kjekke seg, politisk heroisme eller
kriminalitet. Så handlingen har for så vidt muligheten for å ende ut i alle disse områdene.
Det innebærer ikke for Nils Christie relativisme, at alt er like bra, at "anything goes".
At det ikke finnes noe som bør straffes, men det innebærer at vi bør være opptatt av hvordan handlingene gis mening, hvordan den skapes.
Og der er for eksempel Nils Christie da selvfølgelig en annen sti enn veldig mange jurister som er mer opptatt av hva skal straffes, hvordan
lovverket skal fortolkes.
Så her er det en breiere ramme enn kanskje, en prosess forut for det som skjer i rettssalen for eksempel.
Som Nils Christie legger vekt på.
Ragnar Hauge er en nestor på dette feltet.
Han lever enda, en svært gammel mann da.
Han er nok ikke så aktiv lenger, bilde av han her, og en av de viktigste tingene han skrev var boken "kriminaliteten årsaker" som vi hadde pensum på tilsvarende kurs som dette her i
mange år. Utdannet jurist og på samme måte som for eksempel Vilhelm Aubert også var utdannet jurist og ble en veldig sentral sosiolog, så ble nok også Ragnar Hauge
opptatt av noe sosiologi men ikke minst kriminologi.
Så han var en som opererte ganske ofte sammen med Nils Christie, hadde en bi-stilling på instituttet som Nils Christie utviklet.
Skrevet masse om rus, gjenger, kriminalitet og denne boka er sånn,
den plasserer seg sånn sett ganske tett på Nico Johansens bok.
Så det Hauge sier i det utdraget vi har i pensum her,
det er altså at vi må se på de ulike elementene i lovbruddet.
Og da er de to elementer, det er en handling og det er en lovbestemmelse.
Og her kjenner vi godt igjen, vil jeg tro, Nico Johansen sin måte å tenke på.
Altså dette kartet av handlingen på den ene siden og dette kartet av lovene på den andre siden.
Så sier Ragnar Hauge at kriminologi ofte er blitt sett som årsaken til kriminelle handlinger, men man må også se på
hvorfor handlinger er gjort straffbare hevder han.
Også er det et tredje element, det er håndhevelsen av forbudet.
Så håndhevelsen er selvsagt ikke avgjørende for at det foreligger et lovbrudd.
Men håndhevelsen stadfester lovbruddet.
Stempler det på mange måter, og kanskje er det siste det viktigste.
Det er jo da veldig ofte håndhevelsen som har konsekvenser for den som da blir tatt for kriminalitet.
Blir tilrettesatt, eventuelt får en dom for dette.
Hvis det bare foreligger én og to, altså en handling og en lovbestemmelse som er brutt, men det ikke er noen håndhevelse.
Så er det altså skjult kriminalitet.
Hvis en av dere røyker hasj uten at noen oppdager det, så gjør du noe som er ulovlig, i hvert fall enn så lenge,
men det er skjult kriminalitet.
Og med dette eksempelet, å røyke hasj så er jo det absolutt aller meste som foregår, skjult kriminalitet.
De fleste som gjør det blir aldri tatt for de handlingene.
Hvis det foreligger en håndhevelse så er det altså en synlig eller registrert kriminalitet vi snakker om.
Så vi er tilbake til denne modellen som vi ser så ofte i dette kurset.
Vi har en norm, en regel, en lovbestemmelse.
Så er det et brudd på denne normen eller denne regelen.
Og det er en sanksjon.
Eller det da Ragnar Hauge kaller en håndhevelse av dette bruddet.
Og da er det tre typer kriminologiske teorier som Hauge beskriver.
Så vi har en handling, gjennom lov defineres den som kriminell og gjennom håndhevelsen så kobles en og to.
Så hevder han at alle disse tre elementene kan danne grunnlag for forklaringer på kriminalitet.
La oss ta et eksempel som han selv bruker.
Antallet narkosaker som ble etterforsket i Norge økte ganske kraftig i perioden fra 1970 til 1980.
Hvorfor gjorde det det?
Jo da kan det være fordi det ble flere handlinger.
Altså, folk røyker mer hasj, de importerte mer narkotika og så videre.
Det er en mulighet.
Men det kan også være punkt to, fordi lovene endret seg, fordi det blir strengere lover.
Det ble en delvis strengere lov på den tiden her sånn, så det er mulighet.
Altså at lovverket kanskje kastet ut et garn som var tettere, det var mer som ble forbudt.
Men det kan også være punkt tre, fordi politiet bestemte seg for å gå etter narko, så på håndhevelses-nivået så ble det vektlagt at narko var
noe man skulle ta.
Alle disse tre forklaringene er mulige.
Og alle disse tre grunnene kan altså ligge under at narko kriminaliteten økte på dette, i denne 10 årsperioden.
Det er nok ganske mange som vil tenke at det primært må ha handlet om flere handlinger, altså forklaring én.
Men det kan være like gjerne de to andre forklaringene som ligger under her sånn.
Så med dette utgangspunktet mener Ragnar Hauge at man kan tenke seg tre ulike typer kriminologiske teorier.
Så la oss ta ett eksempel som han beskriver, som handler om endringer i del to, altså i lovene.
Hva er det som er forbudt og ikke forbudt.
Og da har han et ganske morsomt eksempel.
Hekseri- eller trolldomsprosesser som jo i dag ingen blir straffet for.
Tror vel knapt noen på alvor kaller noen hekser i dag.
Kanskje noen kaller eller sier at de er en heks selv fordi, jeg tror kanskje noen folk som jobber med alternativ medisin, sjamanisme
og sånn, kanskje kunne tenkes å bruke en sånn betegnelse om seg selv, men det ville selvfølgelig aldri danne grunnlag for en strafferettslig forfølgelse og sånne ting.
En gammel studiekamerat av meg.
Rune Blix Hagen, vi studerte sammen i Tromsø for veldig mange år siden.
Han er historiker og han har skrevet denne boken "Ved porten til helvete" om trolldomprosessen i Finnmark.
Og hva var det for noe. Jo, fra 1300-tallet til mot slutten 1700-tallet så var det faktiskganske mange
sånne prosesser i rettsapparatet hvor påstanden var hekseri eller trolldom.
Det dreide seg om djevlepakter, påstander om det, at man har gått i allianse med djevelen.
Det handlet om at du drev med magi hvor du kunne si bestemte besvergelser og kaste da negative ting over
mennesker. Det var heksesabbater, folk kunne ri på kosteskaft om natten.
Og reiste rundt på sopelimer eller geitebukker.
Og kunne da reise for eksempel til steder hvor djevelen oppholdt seg.
Den viktigste av disse prosessene handlet typisk om at det var en nabo, en kvinne gjerne da
som, ble beskyldt for trolldom.
Hun var årsaken til at, for eksempel dyrene ble syke eller at det ble lyn og torden den dagen
man skulle ta inn kornet. Så mange ble dømt og henrettet for dette var vanlige domstoler som gjorde det.
Og det var en helt uforholdsmessig stor del samer som ble dømt for dette i Finnmark.
Hvor Rune Blix Hagen har skrevet boken fra.
Og de drev nemlig med en del ritualer som ble kalt hedenske.
Og fra slutten av 1800-tallet så var det helt slutt på dette.
Ganske raskt så ble dette kuttet ut.
Hva var grunnen?
Var det fordi det ble færre hekser i Norge?
Nei, selvsagt ikke. Det var fordi man ikke lenger begynte, altså man forsto ikke lenger detter som lovbrudd.
Man trodde ikke lenger at... Ja..
Virker som det var noen problemer her, så beklager forstyrrelsen, da bare går vi direkte videre
på dette.
Så her ser vi altså at endringer i lovgivningen innebar at en stor kategori lovbrudd ble borte.
I løpet av noen ganske få år.
Ok, da skal vi til neste forfatter ut.
Den siste av disse klassikerne i Norge må man kunne si.
Nemlig Ole-Jørgen Skog som skrev denne boken "Skam og skade", han var sosiolog her på instituttet.
Fram til ham for noen år siden døde, dessverre altfor brått.
Av akutt inntreden sykdom.
Forsket veldig mye på alkohol og myntet begrep om den kollektive drikkekulturen som er et sentralt begrep.
Hvis noen er interessert i alkoholforskning, skulle vi støte på det.
Og han skrev også som noe av det siste han gjorde denne boken "Skam og skade".
Så Ole-Jørgen er også i det samme landskapet som vi
opererer innenfor her sånn.
Men han kaster ut garnet litt videre gjennom begrepet avvik.
Og igjen, normer og sanksjoner er sosiologiens kjerne hevder han i dette utdraget og avvik det kan være forskjellige ting.
Det kan være handlinger, det kan være at du har bestemte egenskaper eller at du kan ha noen oppfatninger.
Så det er altså tre elementer da, det er en en norm som kan være prospektiv altså forbudsnorm eller preskriptiv, noe du må eller skal gjøre.
Du får et brudd på denne normen og vi har en reaksjon eller sanksjon.
Vi kjenner igjen denne modellen veldig tydelig fra da, de forfatterne vi har nevnt dem tidligere særlig Nico Johansen og
Ragnar Hauge der formelle og uformelle lover.
De formelle lovene er selvfølgelig nedfelt i lovverket for eksempel, men også
ganske formelle regler nå for eksempel om at i disse dager, om at man skal bruke munnbind for å forhindre smitte når man går inn i en butikk for eksempel.
Og så er det uformelle lover og normer de uformelle handler jo om hva som er en passende klesdrakt når du er på universitetet og hva
slags klesdrakt som er passende om du skal på en fest,
når vi har doktordisputaser som er en veldig høytidelig anledning så kommer man da med litt sånn spesielt fine klær.
Når folk gifter så er det selvfølgelig noen regler om hvordan det bør foregå.
Så er det altså grader av styrke på disse normene og det betyr igjen at det kan være grader av avvik.
Man kan også hevder Ole-Jørgen tenke seg at hele personer kan i avvikere.
Drapsmann, narkoman, pedofil, terrorist.
Så dette er sånne betegnelser som blir så kraftfulle at de blir karakteristikker på hele personen.
Så la oss ta ett eksempel på noe som ikke er kriminalitet men som da får denne utviklingen i retning av å bli mer og
mer et avvik. Da kan vi tenke oss røyking.
Og der har det jo da vært det vi kan kalle en villet statlig "denormalisering", altså gjør det ikke-normalt.
Og på den måten så har staten vært interesserte i, fordi det er så ekstremt helseskadelig å gjøre folk unormale hvis de røyker.
I hvert fall handlingen unormal og det er et problem og at en mann vil si at det gjør oss at personen også kan komme til å bli det.
Hvis vi går tilbake en del år i min oppvekst.
Så det var denne fyren her i Marlboro Man en som da var en stilig type som dere ser cowboy, USA var
blitt populært i populærkultur og sånne ting.
Så denne reklamen her sånn, den var noe jeg opplevde veldig mange ganger gjennom oppveksten og ung voksen alder.
Det som etter hvert ble kjent var jo at flere av disse storrøykerne som var på disse bildene, tøffe skuespillere.
De fikk lungekreft og døde.
Jeg har jeg en norsk reklame, litt sånn erotiske flørt, Blue Master, en mann som gir da denne kvinnen som står og tar imot en
sigarett. Kanskje spiller det på en annen type symbolikk også.
Ikke vet jeg.
Her har vi beveget oss helt over på den andre siden dette er et slags reklamebilde for en kampanje som viser hvor farlig sigaretter kan være, altså en person som ligger på
dødsleiet. Som skal la være røyker i følge reklamen og de etterlatte som sitter og er fortvilt ved
siden av. Dette skjer hvis du røyker og denne type bilder på sigarettpakkene kom da fra England, kom for noen
år siden. Og vi ser at dette er ikke...
Det er ganske langt tilbake til denne kule Malboro-man på den andre siden her.
Og det er i realiteten ikke mer enn en 20-30 år mellom disse bildene.
Så vi ser at her har det vært et prosjekt å gjøre dette minst mulig kult, mest mulig unormalt.
Jeg har brukt noen sånne illustrasjoner på ting vi kunne liksom oppleve i dagliglivet, også kan man jo reflektere rundt, er dette
innafor er det utafor.
Er det avvik?
Pirate Bay var et sånt sted man kunne laste ned filmer.
Det spurte jeg en del studenter om for noen år tilbake når den fortsatt var oppe og gikk.
Da var det ganske stor uenighet om det var greit.
Dette var jo da ulovlig nedlasting av filmer.
Det er sikkert andre sånne nettsteder som driver med det nå.
Da var det nok en god del studenter som mente at det var helt ålreit, mens andre mente at det ikke er bra i det hele tatt.
Så var dette et avvik?
Det var jo etter hvert også da straff belagt jeg tror noen av de sentrale aktørene bak PirateBay fikk dommer i rettsapparatet.
I min verden så er det noen av kompisene mine som diskuterte dette med om bunad for menn var okei.
Og da var det ganske stor uenighet, noen kanskje særlig de som hadde røtter fra steder som Telemark, Voss, sånne
steder, de syns det var ganske ok.
Mens noen, særlig de som hadde røtter fra Oslo mente at det ville være litt jålete og rart .
Her er det sikkert ulike oppfatninger blant dere som hører på.
For det er gjennomgående mye større aksept for bunad hos kvinner enn hos menn.
Hvert fall i den byen vi befinner oss nå.
Da vi fikk en norsk topp bokser, internasjonalt helt ledende.
Som dere ser her, så var det ganske mange som hevdet at mente at dette ikke var en sport som passet for kvinner
Det var et slag avvik fortsatt, da kvinnefotball ble populært så så var det også ganske mange kritikere av
det. Hopp blant kvinnene for eksempel ble også diskutert.
Her er det sikkert ulike oppfatninger om, for det første er det ulike oppfatninger om boksing, men om dette passer dårligere for kvinner enn menn det er det sikkert litt ulike
oppfatninger om.
Dette bildet synes jeg var litt morsomt fordi det er altså en mann som er en magedanser og det er en aktivitet som ikke er veldig kjent i Norge.
Noen har kanskje støtt på det i andre land, men da magedans som nok regnes for å være veldig typisk en kvinnelig aktivitet.
Men her var det altså en mannlig magedanser.
Det ville kanskje noen oppfattet som spesielt pussig eller som et brudd på en eller annen norm eller rolle knyttet til akseptabel
maskulinitet.
Så for å gå tilbake til Skog så mener han altså at det kan være lokale normer, lokale avvik.
Mange av dere har sikkert sett at USA så er det en enormt hard og tøff debatt rundt abortspørsmålet.
Det var det i Norge også for så vidt på syttitallet, men jeg tror de aller fleste har slått seg til ro med at den lovgivningen vi har i Norge i dag.
Den vil neppe bli endret.
Narkotikalovgivningen i ulike land er eksempler på at det er mye bevegelse på dette feltet og det skal vi snakke om mange
ganger. Blant Læstadianere så var både kortspill..
altså en gruppe kristne
mange av dem i Nord-Norge, Nord-Sverige med Læstadius som skoledanner
. De var veldig skeptisk i blomster, kortspill og sånne ting.
Så er det vanlig å operere med to begreper: Mala per se og Mala quia prohibita.
Og da vil mange mene at "mala per se" er det som på måtte i seg selv er vondt.
Man kan tenke seg for eksempel det å pine mennesker eller drap og sånne ting.
Mens "mala quia prohibita" det er det som er uheldig, mala er negativt.
Som er uheldig fordi det er et lovforbud.
Så noe man har bestemt at skal være forbudt, mens det ikke nødvendigvis bør være sånn, eller må være sånn.
Så skriver jo Ole-Jørgen littegrann om det sosialt konstruerte, det snakker mange om i sosiologien,
så skal ikke gå så mye inn på hans oppfatninger av det.
Men det er altså sånn at ofte så er det ofte noe fysisk eller biologisk som ligger under.
Men menneskelig handling og samhandling konstruerer altså fenomenet.
Så Karlsvogna, dette stjernebildet er interessant eksempel, fordi det jo er bare en samling stjerner men det har fått navnet
Karlsvogna gjennom menneskelige
aktivitet selvfølgelig
Så, tobakk, alkohol, narkotika som Ole-Jørgen jobbet mye med, der er det ulike reguleringer og der har vi også eksempler veldig tydelig på noe som mala quia prohibita,
det er lovverket som bestemmer hvordan dette skal forstås.
La oss gå litt inn på dette med alkohol og cannabis.
Og der har det nemlig helt åpenbart skjedd veldig store endringer.
Tradisjonelt så har jo folk oppfattet i Norge, cannabis, hasj som veldig mye farligere enn alkohol.
Mange færre som har brukt hasj Alkohol har vært en del av kulturen i mange hundre år.
Cannabis kom inn brått på 60-tallet og var da noe ukjent og fremmed.
Her har vi brukt et stort datasett fra Norge ung data og vi ser at, fra åttende klasse så ser
vi at både gutter og jenter oppfatter cannabis som det farligste av disse stoffene.
Altså hvor farlige eller hvor skadelig er bruk av disse stoffene og da ser vi at både gutter jenter oppfatter når de går i åttende klasse cannabis som klart
mye mer skadelig enn alkohol
Så ser vi også at på begge disse stoffene så faller vurderingene etterhvert som du kommer innover i videregående skole og vi ser at
den nærmer seg ganske mye hverandre.
For, særlig for gutter så er faktisk i tredje klasse videregående skole så er det et lite flertall som
mener at alkohol er mer skadelig enn cannabis.
Og her er det helt åpenbart skjedd veldig store endringer over de siste årene.
Altså at cannabis på en annen måte har blitt normalisert.
Det er ikke betraktet som så farlig.
Vi ser at det er en interessant forskjell mellom gutter og jenter her, jentene bruker mindre hasj og de er også mer tilbøyelige til å mene at det er ganske farlig.
Men det har vært uansett en veldig endring på dette feltet, det er det liten tvil om.
Hva kommer det av?
Man kan tenke seg selvfølgelig at særlig amerikansk populærkultur.
Denne filmen Weeds, den gikk over mange sesonger.
Den var en slags normalisering, en morsom, en komisk serie som gikk for en ti år siden tenker jeg, 10-12 år siden,
som normaliserte dette. Det var vanlige middelklasse folk som brukte dette stoffet.
Nyere ting som "Bong Appetit" eller "Weediquette" er altså da sanne ting som nå finnes ute på Netflix
eller på HBO og som har åpenbart en måte å beskrive dette som ufarlig og litt morsomt og litt kult.
En mulighet, hiphop har virkelig, her ser vi noen kjente artister.
Har virkelig vært en sånn boozt for marihuana eller weed som det heter.
Masse i hiphop og mange av disse artistene står på scenen med en joint og sånne ting.
Så det er et eksempel.
Eller kanskje dette med at mye forskning kan tyde på at alkohol er ganske mye farligere enn
cannabis. Her ser vi en sånn skala som er publisert i The Lancet av en sterk gruppe forskere som ser på skadevirkningene
for en selv og for andre.
Og da ser vi at at alkohol helt ute på venstre side der får en veldig høy score.
72 totalt, særlig da hvor mye skade den rød søylen for, på andre mennesker.
Vold, slagsmål og mishandling av barn.
Kjøre i fylla, trafikkulykker og sånne ting.
Mens vi ser cannabis ligger til forsvar et vesentlig lavere på en score på 20.
Den er litt diskutert denne figuren her, men en god del forskere vil si at dette reflekterer virkeligheten på en ikke så,
aller verst. Eller dette med at i USA så ser vi at det er stadig flere stater som legaliserer eller åpner for regulert omsetning av
både cannabis for medisinsk bruk, medisinsk cannabis, de lysegrønne statene.
Og de mørkegrønne statene som da har fullstendig legalisert alt, at du kan kjøpe det omtrent som du kjøper en tobakk eller alkohol.
Så det er sånn veldig mange har merket seg i Norge selvfølgelig.
Så hvis vi runder av med Skog her så antyder også han da noen forklaringer på avvik.
På 1900-tallet så var det ganske typisk med individforklaringer, at det var noe spesielt med de som var avvikende.
Dårlig intelligens, fattigdom, impulsivitet, sånne ting.
Men det var også noen unntak.
Der særlig Durkheim som Ole-Jørgen var veldig opptatt av, som viser at selvmordsratene for eksempel varierer med ulike sosiale kjennetegn.
Om du var protestant eller om du var katolikk.
Rik eller fattig.
Hvor i Frankrike du bodde.
Så fra 1950 omtrent så blir det mye mer fokus på normene, slik at vi forstår som avvikende det er relativt.
Det endrer seg over tid.
Det har vi snakket mye om på dette kurset så langt.
Og så kan man tenke seg hvorfor oppstår ulike normer og det skal vi snakke mer om på noen senere forfattere på kurset her.
Hva var grunnen til hekseprosessene.
Hvorfor er alkohol lovlig, cannabis ulovlig og så videre.
Store kompliserte spørsmål.
Er det graden av skaden som avgjør om noe avvikende?
Neppe. Langt hår for gutter ble veldig stigmatisert, sett som en trussel på sekstitallet.
Mens røyking på den tiden var helt ok.
Få vil mene at gutter i dag med langt hår utgjør noen egentlig fare mens i dag så vil mange mene at røyking er en veldig
skadelig virksomhet.
Så hvis vi ser på noen 60-talls fenomener som er helt endret.
At en lege ville kunne stå frem på en reklame og si at flere leger røyker Camel enn eller røyker
andre sigaretter. Det ville vært utenkelig i dag.
Her ser vi disse Beatles, midt på bildet.
Det bandet som da her ble oppfattet som å være veldig langhårede.
De ser jo ikke ut som de har så veldig langt hår i dag. Det var også veldig provoserende når dette bandet kom, jeg husker jo dette veldig tydelig.
Til høyre her så har vi en annen sak, det er en kar som jeg har jobbet litt sammen med tidligere.
Hans Wiggo Kristiansen som skrev doktoravhandling om homofili og av homofile møtesteder mellom menn på femti og sekstitallet hvor dette
var forbudt.
Og her ser vi et sant pissoar som ligger nedenfor Fagerborg kirke og altså på Majorstua.
Som er et sånt typisk møtested
for denne veldig hemmeligholdte og kriminaliserte aktiviteten som Hans Wiggo har skrevet veldig interessant om.
Så man kan jo tenke seg at det norske bildet har også endret seg veldig på narkotikafeltet, vi viste hvordan skadevirkningene knyttet til
cannabis åpenbart nå bedømmes som andre enn de gjorde på
60, 70, 80 og 90 tallet og kanskje noe senere.
Og den store endringen Norge ser nå ut til å være at vi får en reform.
Som basert på denne NOU'en som het "Rusrefom - fra straff til hjelp" altså hvor man skal endre hele kriminaliseringen av bruk og besittelse av narkotika.
Det skal opp i Stortinget nå i mars.
Da får vi se om det blir flertall for det forslaget som den reform komiteen kom opp med, men så langt så ser det nok ut at det er god mulighet for det.
Det skal vi se om vi kan følge litt med på med kurset etterhvert og det er selvfølgelig en veldig stor endring som innebærer at vi, de facto kommer til å avkriminalisere
veldig mye av disse aktivitetene.
Altså ting knyttet til bruk og besittelse av narkotika.
Så takk for det.
Da skal vi komme med neste forelesning om en ukes tid igjen.