Velkommen til forelesning i SOS2300.
Starten her. Willy Pedersen og dette er altså syvende gang.
Og nå skal vi bevege ytterligere inn i dette rusfeltet som jo er ganske sentralt på dette kurset.
Og det er to tekster vi skal jobbe rundt.
Det er artiklene, 'Rus, ritualer og regulering' og 'cannabiskultur' kapitlet.
Og bare først litt det vi har snakket om tidligere, forrige gang, narrativ kriminologi.
Dere husker her at det handler altså om fortellingene, narrativ, fortelling og fortellingens kraft, på dette feltet
her sånn. Altså vi kjenner, bruker, lever etter fortellinger.
Det vi har hørt om kan vi på mange måter gjøre og her er det noen eksempler på dette.
Og narrativ betyr altså fortellinger, historie og narrativ kriminologi handler om fortellinger som motiverer eller gjør at folk holder seg borte fra kriminalitet.
Vi husker at plot.
Det er det som gir en bestemt handlingsrekkefølge mening.
Et eksempel var kongen døde og så døde dronningen.
Der er det ikke noe plot, men i setningen; kongen døde så døde dronningen av sorg er et plot.
Som vi snakket om så er for eksempel kriminalromaner de er veldig typisk bygd opp rundt et plot som gir historien mening som forklarer hvorfor
en person da valgte å drepe en annen og eller hvor tingene liksom kom på plass, når man skjønner hva motivet kunne være.
Fortellingene rundt 22.juli har altså da nå også blitt film på forskjellige måter og det var her da den artikkelen om skolemassakre av
Sveinung Sandberg og hans medarbeidere ble så sentral.
Så konklusjonen der var jo at terrorisme av den typen som 22.juli representerte der en slags kulturell bricolage.
Man plukker opp forskjellige elementer og et av de produktene som var ganske underbeskrevet når man diskuterte 22.juli i norsk offentlighet, var dette
med skolemassakrene.
Jeg synes dette er en veldig god artikkel fordi den viser veldig tydelig at 22.juli det er også en historie som minner veldig mye om de skolemassakrene man
særlig har hatt i USA, men også noen eksempler på i Finland.
Så var Anders Behring Breivik var jo mer politisk orientert, tilsynelatende enn tidligere skoledrapsmenn.
Men han har blitt mest feiret som en massedrapsmann.
Og slike hendelser trekker altså veksler på narrativer, fortellinger som ligger der og åpner for destruktive muligheter.
Uten skolemassakrene ville antageligvis 22.juli utfoldet seg annerledes, er argumentet.
Kanskje ville man da lagt større vekt på denne eksplosjonen i regjeringskvartalet som ble lagt
samtidig med AUF's leir på Utøya.
Fordi det kanskje da var sånn at Behring Breivik hadde fått ideer til dette gjennom disse, mange
skolemassakrene i USA.
Da skal vi over på dette med rus.
Og hvis vi prøver å se på
hvordan vi tenker rus knyttet til alkohol, så er det jo sånn at det vi kaller ofte rus beltet, i betydningen
alkoholrusbeltet.
Det er jo noe vi finner da i særlig nord-øst Europa Russland, Baltikum, Finland, Sverige, Norge.
Hvor man altså tradisjonelt drikker seg fulle.
Det er ikke gitt, det skjer ikke i alle land, rundt Middelhavet for eksempel så er det jo typisk det man kaller kontinentale drikkemønster, at man drikker ofte,
drikker til måltider.
Mens det å drikke seg skikkelig fulle på i helgene som jo er ganske typisk i dette rusbeltet det er mye mindre vanlig
i for eksempel da Italia.
Mye sosiologi viser at alkohol markerer at hverdagen er over.
Ingen av dere her vil jeg tippe har drukket noe særlig alkohol mens dere er på instituttet som studenter.
Alkoholen markerer at hverdagen er over, at et nytt normsett tar et tak.
Alkohol avhold, altså hvis du velger å ikke bruke alkohol.
Vil da noen gang kunne være en markør av isolasjon, ensomhet, angst, sånn at de som ikke bruker alkohol de er
for å si det enkelt, det er ganske mange mennesker som har valgt å ikke gjøre det.
Noen på grunn av at de har et ruspolitisk standpunkt, noen fordi de er kanskje nyttet til en religion hvor ikke alkohol er akseptert.
Men hvis folk ikke bruker alkohol uten at det er noen sånne grunner så er det en tendens til at vi ser folk som er litt marginalt ute i det sosiale rommet.
Vi beskriver i denne artikkelen dette med russetid og fadderuke som er ulikt skriptet.
Altså at fortellingene om russetida og om fadderuka.
De er litt ulike og vi går også inn på dette begrepsparet 'set' eller mindset og setting, som er da henholdsvis, mindset det som er
inni vedkommende, og setting som er det som er konteksten rundt.
Så hva er egentlig grunnen til at vi bruker alkohol, ikke minst på denne nordiske måten.
Jo, effervesens, det er et begrep som vi trekker på her sånn og det er hentet fra Durkheim.
Og det betyr altså overskridelse, fellesskap, i gammel norsk språkbruk så betyr det bobling, brusing,
intensitet. Og da nærmer vi oss jo da festens funksjon.
De aller fleste av dere har vært på fester og dere vil vite at fellesskap er kjernen i disse fest-effervesens erfaringene
. Mange samles på samme sted.
Den fysiske avstanden mellom deg og andre blir mindre, man kan i noen tilfeller så og si gå opp i en slags høyere fellesskaps enhet, for eksempel på
dansegulvet, for eksempel en drikkelek eller andre ting, hvor man på en måte blir en del av et stort fellesskap.
Som har dette overskridende preget.
Festens funksjon er jo da også å skape en form for intensitet, det er sterke følelser, gruppa kan på en måtte eksplodere i felles energi.
Og så kommer selvfølgelig da det kanskje viktigste ville mange si, overskridelser.
At du kan gjøre ting under rus som du ikke kan ellers.
Du bryter normer og dette kan være alt fra uskyldig lek til flørt til farlige og alvorlige, både norm og lovbrudd.
Symbolisering, det er da dette med å kunne symbolisere dette fellesskapet.
Gjennom drikkeleker, frisyrer, klær, uniformer som i russetiden for eksempel og revitalisering hevdes det også kan være en del av dette med
festens funksjon.
Gjennom fester og effervesens så kan vi få økt energi, kan lade batteriene vil mange si.
Dagen etter en god fest så kjenner du deg kanskje litt lettere, litt, har det hyggeligere, og har hatt det litt morsomt.
Man glemmer på en stund hverdagslivet.
Dette er litt teoretisk sett.
Det dere sikker veldig mange har deltatt i, en fest som var bra.
Kanskje finner du igjen disse kjennetegnene i denne festen også.
Det klassiske eksempelet i Norge på denne vedvarende effervesens erfaringen, det er jo russetida.
Her har vi noen eksempler fra norn få år tilbake på russebusser.
De blir kalt 'Disobey' vi aner at her er de ikke lydige lenger, 1789 - franske revolusjon.
Det var 180 busser dette året, for noen få år siden.
4500 personer deltok.
Det var altså sikkert ti tusen personer som var ute og rullet i Norge.
En veldig stor gruppe og her ser vi da en jente-russebuss.
Jeg tror dette var fra en vestkantskole i Oslo, hvor det er mange flere russebusser enn det er i sentrumskoler, enn og Oslo øst.
Så dette knuteskjemaet for hovedstyret, våren 2017 da vi gjorde denne studien.
Det er et interessant eksempel på hvordan man da tenker at det å bryte normer, altså dere vet sikkert alle at når du har brutt
noen normen, gjort et eller annet som ikke er lovlig.
Vanligvis så kan du da få en knute i russelua di.
Og på denne tiden, våren 2017 så var det sånn at Kongla var en sånn typisk, henger det en kongle i lua di, da har du hatt sex i
skogen og det skal være et vitne.
Det er nok den klassiske knuten.
Den har vært til stede i mange år og i litt ulike versjoner, så går den igjen.
Her var det da på den tiden også det å gå med brød skorpe i russelua.
Da skulle du ha gått med brød som sko en hel skoledag.
Altså du kjøper deg et kneipbrød, du huler ut innmaten i det så og si, tar dem på Zoom sko og går med en hel skoledag.
Virker kanskje litt barnslig og tullete, men det var ganske populært da de gjorde denne studien.
Så har vi da kamferdrops som jeg på en måte syntes var det morsomste, det var nemlig at du skal tungekysse med en person på over 60 år.
Nå kan vi jo røpe her at dette var den som på den tiden var den mest radikale og dramatiske.
Det var såpass drøyt, mye mer enn kongla for eksempel.
At det var ikke så mange som brukte denne knuten, med et kamferdrops.
Kamferdrops, altså en type sukkertøy som mange tenker at gamle mennesker som
har brukt. Så poenget er at her er det et slags frikort til normoverskridelser.
Du kan bryte normer, det er en del av liksom en morsom ungdomstid.
Det er liksom greia med russetida og du får altså da muligheten til å gjøre dette med en slags sånn regelsett som ligger under.
Det sier seg selv at du ikke begynne å gå med kongla i en slags lue når du går på universitet for eksempel.
Dette er noe som er avgrenset til de to tre ukene russetida varer.
Russebussen beskriver vi også i denne artikkelen.
Det interessante med den er jo, her er det inne fra interiøret i en russebuss, det er at det er ikke lys som kommer inn i russebussen.
Så det blir på en måte en sånn egen sone, frikoblet fra det vanlige sosiale rommet.
Det minner faktisk ganske mye om en nattklubb eller kasino.
Kasinoer er sånn at du ikke skal se dagslys.
Det betyr at du da ikke har et bilde av om du har sittet og spilt og tapt penger hele natta fordi du ser ikke
dagslyset sniker inn.
Så noe av det samme med russebussen, du lukker verden ute.
Og poenget er jo at her har også ungdommen selv kontroll.
Ofte er det en sjåfør som kjører rundt, men han skal man ikke blande seg inn.
Så dette er en sone hvor ungdom da har muligheten til å gjøre ting de ellers aldri ville ha muligheten til å gjøre, bestemme selv.
Det kan man selvfølgelig ikke på samme måte hvis du har fest hjemme i huset du bor og foreldrene dine befinner seg i bakgrunnen.
Så dette med russebussen er interessant det er en slags rullende nattklubb hvor de ungdommene har egen kontroll.
Og de har jo fått, ungdom vanligvis ikke på samme måten.
Men russebussen har de full kontroll over.
Det er nok alkohol der, utenverden lukkes ute.
Høy musikk, ofte danser man mens man ruller.
Det er erotisk utprøving.
Og alt dette fortelles også over sosiale medier.
På felles Instagram, tiktok, gjennom sms'er og sånne ting.
Hvis politiet kommer og sier at, her kan dere ikke være, så ruller man bare videre.
Så dette er tre ukers intens festing og store mengder alkohol og sånn sett så er det en veldig typisk systematisk sånn effervesens situasjon.
Er det sånn at fylla kan ta skylda for det vi gjør?
Nei, faktisk så er det ikke sånn og som vi antyder i artikkelen her så var det i denne boken her sånn, Drunken Comportment som kom for ca 50 år siden som viste at det er faktisk
store variasjoner med henblikk på hvor mye du kan slippe unna med hva du gjør, i forhold til
hvor du befinner deg i det sosiale rommet.
Fadderuka, tre måneder senere enn russetida er det lov å gjøre det samme der.
Det prøvde vi å sammenligne
i et forskningsprosjekt.
Kan du oppføre deg på samme måte russetida som under fadderuka.
Da fant vi at her var det en helt annen kontekst.
Typiske utsagn, "jeg drikker bare litt, jeg ville ikke være hun som dreit seg ut.
Jeg drikker mer når jeg sammen med mine vanlige venner".
"Drikker sjelden mer enn fire øl, liker å ha kontroll, vite hvor den grensa går".
"Man blir ikke tatt seriøst hvis man drikker mye, får ikke bli med i kollokviegruppe".
Så vi ser at her er det i hvert fall i de studiene vi gjorde så var det mye strengere regler for hva som er mulig å gjøre i fadderuka, enn i
russetid. Altså konteksten du drikker i, om du drikker i Norge eller Italia, om du drikker i russetida eller i fadderuka har ganske stor betydning for hvorvidt
dette faktisk går.
Vet vi hva som er lov i fylla?
Jo, vi gjør normalt det.
Fadderuka er lite utagering lite tilfeldig sex.
Det minner på en måte om arbeidslivet, hvis du blir med ut på en fredagspils etter jobben så får nok alkoholen deg på glid, men grensene er
ganske viktige. Du skal ikke dumme deg ut for mye på et julebord heller.
Så normer varierer mellom ulike kulturer men også mellom ulike sosiale kontekster.
Vi er alle gode til å lese den konkrete konteksten.
Så mitt råd har vært "take care i russetida, take even more care i fadderuka"
Så glir vi over da, til de litt tyngre rusmidlene og da er jo opiater, i dag heroin, gamledager
mer morfin. Det er, vil mange si, den mest alvorlige formen for rusmisbruk.
Hvis vi går historisk til verks så vil se at mens det i dag også en form for kriminalitet forbundet med det, så var det fram til 1962 å forstå som sykdom.
Her er bilde av Karl Evang, helsedirektør i mange år og her har vi Statens klinikk for narkomane på Hov i Land som ble etablert i
1961, som den første klinikken for narkotikaproblemer i Europa faktisk.
På denne tiden og de som kom hit de ble ikke sett som kriminelle.
De ble sett som syke.
Så skjer det endringer, her ser vi politiet som er ute og inspiserer noen stoffmisbrukere på gata for noen år siden.
De blir, folk som bruker narkotika blir på en måte et objekt for også politiet og straffeapparatets system.
Keith Richards er da en kultfigur i Rolling Stones, beskrev i denne selvbiografien sin hvordan han selv var tung
heroinbruker i mange år.
Et under at han klarte å komme seg gjennom å lage så mye god musikk, men det ble denne dobbeltheten mellom kriminalitet på den ene siden.
Dette ble straffeforfulgt i høy grad.
Og det var også subkulturelle referanser i mange år knyttet til da illegale rusmidler.
Så har det da i de senere år, gradvis blitt mer og mer en ny sykdomsdimensjon.
Her ser vi folk som da er på sprøyterommet i Oslo for noen år siden.
Hvor du får lov til å sette sprøyter med heroin for eksempel,
innen rammen av et slags behandlings lignende system.
Heroinbruk er fortsatt ulovlig, men man legger til rette i en sånn såkalt skadereduksjons modell.
For at man kan bruke dette.
Dette ble det masse diskusjon om, men det ble etterhvert aksept for det.
Så det betyr at på en måte så er vi tilbake til 60-tallet hvor dette var sykdom, nå er det i ferd med å bli sykdom igjen.
Og akkurat nå er som mange av dere vet rusreform arbeidet i gang.
Også får vi se hvordan det ender ut.
Her ser vi antallet pasienter i LAR, altså legemiddelassistert rehabilitering.
Folk som bruker subutex, metadon vanligvis og vi ser at jeg økte dramatisk fra slutten av1990-tallet og fram til rundt 2014, 2015,
nå har denne kurven stabilisert seg mer.
Så hva er bakgrunnen for dette?
Jo, hvis vi tenker oss hvor farlig rusmidlene er.
Så ser vi her at cannabis i 1968 ble sett på som svært
farlig. Man så i 1988 at folk syntes det var enda farligere og vesentlig mer farlig enn både
tobakk og alkohol i disse årene.
Og fortsatt så var det sånn i 2007.
Når vil bruke vanlige survey studier og kartlegger befolkningens oppfatninger av hvor farlig disse stoffene.
Så hasj, mye farligere enn tobakk og alkohol.
Derimot så er det altså da sånn at oppfatningen på dette feltet på mange måter endrer seg og en forskergruppe rundt
Nutt og medarbeidere,
de prøvde å lage en mer sånn systematisk vurdering av dette basert på vitenskapelige kriterier og publiserte en artikkel for ti år siden, i Lancet, veldig
viktig tidsskrift. Og vi ser her at, her kjører de faktisk alkohol opp på toppen som det mest skadelige.
Særlig fordi alkohol er noe som gjør at folk ofte får mye skader på andre.
Altså du kjører i fylla, du kan bli aggressiv, slå barn, voksne og så videre.
Heroin er også et farlig stoff, men vi ser at cannabis relativt sett er adskillig mindre farlig.
Så gjorde vi tilsvarende studier blant studenter for noen få år siden her sånn, blant annet sosiologistudenter og ba dem om å vurdere langs
fem dimensjoner - fysisk, mental avhengighet, skader og sosiale forhold - hvor farlig dissetre stoffene er.
Og vi ser at det er ganske store endringer i forhold til hvordan bilde var bare ti år før dette og vi ser at her ligger da alkohol og cannabis
omtrent like høyt på skadeskalaen.
Men vi ser det er litt ulike profiler her sånn.
Så her har det åpenbart skjedd veldig store endringer i befolkningen eller vurderingen av disse tingene.
Selv om studenter nok kan litt andre oppfatninger enn andre grupper.
Så over til dette med hasj.
Å sommeren 1966,
her ser vi en gjeng samlet foran det juridiske fakultet i Slottsparken.
Når du går opp til slottet så er det på høyresiden en liten knaus som kalles Nisseberget.
Dette var de første frikerne som brukte hasj i Norge for å si det enkelt.
Vi ser de har litt ‘frika’ klær, de har en saueskinnspels, de spiller gitar og disse satt stort sett og røyka ganske mye hasj.
Så dette var et dramatisk skifte i norsk offentlighet.
Hasjen kom til landet.
Dette var jo knyttet da til popmusikk, her ser vi George Harrison som er reist til India, for å
spille sitar med Ravi Shankar.
Her ser faktisk en venn av meg på venstre side her, en antropolog som litt senere reiste til India for å bli kjent med disse
esoteriske kulturene rundt denne guruen som sitter i midten her sånn, med langt hår og langt skjegg.
Denne gruppa røkte også ganske mye hasj, så hasj kom inn i Norge med en sånn subkulturell framing rundt.
Det var noe veldig annet enn alkohol som man var godt kjent med i Norge.
Og når vi begynte å studere dette mer inngående noen år senere så så vi at det var en sånn cannabiskultur som lånte ganske mye av de
frikete folka som var i Slottsparken, men som også lånte da fra disse elementene her sånn fra denne indiske kulturen, med
veldig mange andre kjennetegn enn det du finner i vanlig mainstream, norsk alkoholkultur for eksempel.
Så hva kan vi si om cannabis?
Jo, planten Cannabis Sativa vokser vilt mange steder.
Brukt i flere tusen år, brukes også i tau og skotøy, men etterhvert også veldig mye på grunn av psykoaktive egenskaper.
Altså det skjer noe mye psyken din, med opplevelsene dine og så videre.
Særlig i India og Nord-Afrika er det tradisjoner her sånn.
Norge så har det særlig vært Marokko man har fått hasj fra delvis Libanon, Afghanistan og deter jo da cannabinoidene som er de
viktige i dette her sånn.
Særlig det som kalles THC og CBD.
Og det har vært økende THC innhold i europeisk produsert cannabis.
Det røykes en joint eller piper "chillum".
Kan også spises i kaker eller i bhang lassi en youghurt som var ganske utbredt i India for eksempel.
Det er det særklasse mest brukte illegale rusmiddelet.
Årlig så er det rundt 150 millioner brukere av cannabis.
I Norge så er det også som jeg vil komme tilbake til vært det klart mest brukte illegale rusmidlet.
Vi har to prosjekter, for å se på cannabis, mens jeg jobbet her på instituttet, det er da dette som heter gatekapital på norsk og street capital på
engelsk og cannabiskultur.
Det er særlig her vi har prøvd å belyse cannabisbruk og omsetningen av cannabis.
Så hva kan du si om cannabiskulturen?
Jo, de tradisjonelle subkulturene som da er preget av fascinasjon for bestemte musikkformer,
for klesdrakt og så videre.
Og er preget av annerledeshet, de er andre.
Altså punkerne, skinheads osv.
var annerledes enn andre folk.
Det finner vi også på dette feltet her sånn.
Chicago-skolen er viktig her sånn, de så på avvik.
Birmingham-skolen så på motstand.
Vi skriver litt om dette i kapitlet.
Men det er kommet kritikk av dette, fordi det er sånn at mange ungdommer er bare så å si litte grann pønkere, litte granne skinheads.
De plukket bare opp elementer av dette og de befinner seg kanskje i flere subkulturer samtidig.
Så post-subkultur studiene de beskriver da hvordan man da kan ha fremtredelser, livsstil og så videre som i
noen grad er preget av dette.
Så vi trekker litt på ulike elementer fra det vi kaller cannabiskulturen.
Vi går ikke all in, det er ikke sånn at de som røyker hasj her ser sånn ut som de bildene viste fra Slottsparken på slutten av 60-tallet.
Men de har faktisk noen trekk som da minner om det vi så på den tid.
Cannabiskulturen ligger der som en slags ressurs man kan trekke veksler på.
Hva preger denne kulturen?
Jo, vi kan snakke om symboler ritualer og narrativer.
Symboler er altså tegn, begreper, gester, aktiviteter, gjenstander som samlet danner en kultur.
For cannabiskulturen så er plantene avgjørende.
Dere har sett bilder av den, cannabisplanten det er en urt, vokser i naturen og for de som driver med dette så er det veldig viktig at det er noe annet enn
piller, det er ikke det samme som pulver.
Chillum, vannpiper er også andre elementer i denne kulturen.
Ritualer det er altså formaliserte regler for adferd.
Det er bestemte ritualer i et bryllup, i en barnedåp og så videre.
Og når man bruker cannabis så er det også helt klart sånn at jointen skal sendes rundt, hasjen skal deles.
Røyking skal være et sånt fellesskapsrituale, man skal for eksempel ikke varmrøyke jointen.
Så narrativer det er da de fortellingene denne kulturen hviler på.
Staten driver propaganda.
Cannabis er naturlig, man kan bli kreativ av å røyke.
Musikk får en ny dimensjon og så videre og så videre.
Dette var sånne fortellinger som vi hørte veldig mange av når vi var ute og snakket med folk som brukte veldig mye cannabis.
Det som er ganske nytt i denne cannabiskulturen er jo da hjemmedyrking, det hadde man i det hele tatt ikke i Norge før for cirka ti år siden.
Det var noen få spinkle mislykkede forsøk på 70 og 80-tallet, men fra ca.
2000 og særlig etter 2010 kanskje, så har det vært mye økt hjemmedyrking i Nederland og England særlig.
I gamledager så var det stort sett import fra for eksempel Marokko.
Og gradvis har dette også kommet til Norge.
Noen dyrker dette på store plantasjer, men der flest små dyrkere og disse smådyrkerne de er ofte idealistiske.
De har grønne fingre, opptatt av natur og så videre, mens de større er dykkerne de er mer kriminelle, business aktige, proft opplegg, lys pumper og
vifter, betydelige inntekter.
En del av en typisk, mye mer kriminell kultur.
Her ser vi noen små og store dyrkere.
Til venstre en ganske stor plantasje fra, dette var en norsk plantasje hvor da politiet gikk inn og så da folk som dyrket veldig mye.
Du kan høste dette mange ganger i året.
Og her på høyresiden så er det da noen som dyrker en plante i et skap, men også de kan gi forholdsvis mye cannabis.
Medisinsk cannabis er noe som er velkjent fra India, Kina og har vært i bruk i Europa også.
Godkjent i California fra 1990-tallet og så en rekke andre amerikanske delstater.
Nå er det cirka halvparten som har lov til å bruke medisinsk
cannabis. Pluss at det er 10, nå er det blitt flere som har regulert omsetning av dette på samme måte som Vinmonopolet, i apotek i Norge.
Også blant norske brukere er det mye mere såkalt medisinsk bruk.
Det er noen få tilstander hvor dette har effekt mot kvalme ved cellegift, når du er kreftsyk, multippel sklerose.
Men det er nok ganske mange som da vil si at man har overdrevet betydningen av cannabis ved forskjellige sykdomstilstander.
Så er det nok sånn at når denne medisinske diskursen har brett seg så er det nok en god del eldre norske brukere som har fått en ny begrunnelse fra at de brukte dette som
rusmiddel, men nå bruker de det som medisin for de har vondt i ryggen eller de sover dårlig eller et eller annet sånt.
I USA så var nok medisinsk cannabis en vei mot full legalisering.
Her er det bilde av meg hvor jeg var på noe som het Oaksterdam Cannabis University, som lå ved siden av Berkeley jeg var på det universitetet
en sommer.
Og her ser vi folk som har da gått på de kursene på dette.
Jeg er avbildet med en ring rundt hodet øverst der og vi ser at dette er folk som da skal prøve seg i cannabisindustrien som utviklet seg i USA
på den tiden. Og som har blitt en ganske store business.
Som et supplement til den vinindustrien som var i California på denne tiden.
Så i USA så har det vært noen veldig store endringer her og det ser ut til at det, kan se ut at man går mot full legalisering av cannabis i
veldig mange delstater i USA.
Så her er det kanskje overdrevne forventninger til hva slags helsehjelp man kan få av dette.
Spesielt på bildet til venstre der en sånn reklamekampanje for alt man kan helbrede med cannabis, det er helt åpenbart overdrevne forventninger her.
Mens vi ser da til høyre her, hvordan industrien også bygger seg veldig opp rundt dette i USA.
Mange som prøver å tjene penger på det.
Så her har det blitt big business og sånn sett en stor endring fra det var bare for noen få år siden.
Så dette var da litt om cannabiskulturen som da har veldig mange forskjellige ytringsformer og som da du finner i ulik
grad også blant cannabisbrukere i Norge.
Det var det. Og takk for i dag.