Hei i dag skal vi gå igjennom det sosiokulturelle perspektivet på læring, og jeg kommer til å fokusere på
fire områder, eller fire hovedtemaer, som vi skal dekke og det blir det fire ulike videoer. Først så
skal vi snakke litt om hva som menes med kulturelle verktøy deretter skal vi snakke litt om
Vygotskys perspektiv på læring og læringsprosessen deretter vil vi introdusere noen overordnete aspekter
ved det sosiokulturelle perspektivet. Og helt til slutt skal vi se litt på teorier og modeller for individ og miljø prosesser som er sentralt i det sosiokulturelle perspektivet og generelt for de
andre perspektivene også. Men aller først kulturelle verktøy
Det er vanskelig å overdrive betydningen a være kulturelle verktøy. Og vi tenker sjelden over den
tidsmessige og kulturelt betingede situasjonen som verktøyene vi har egentlig befinner seg i. Funksjonene er veldig
mange vi bruker de for mange formål så jeg kan bare gi noen eksempler her, det finnes mange andre eksempler.
Men vi kan blant annet bruke de verktøyene vi utvikler for å organisere og planlegge våre liv sånn som her,
med kalendere telefoner ulike post-it-lapper eller hva det måtte være. Vi bruker også kulturelle verktøy slik
som grafer og visualiseringsteknikker til å illustrere sammenhengen sammenhenger og tall på ting som
ellers ville vært mye mer komplisert å kommunisere for oss
Eller mer komplisert å kommunisere bare med ord, for da måtte vi ha visualisert det selv mentalt.
Vi bruker også kulturelle verktøy for å forstå og få oversikt over og navigere i den komplekse verden som vi operer i. Og vi bruker kulturelle verktøy
og artifakter til å få tilgang på bilder og forstå ting som vi ikke klarer å se med det blotte øye. Her har man for
eksempel tatt bilde av hjerneceller som kommuniserer med hverandre. MEn hvis jeg spør dere, hva er dette ? Hva vil dere svare da? Vil dere si at det er en pipe
vil dere si at det er et bilde av en pipe eller vil dere si at det er en illustrasjon av at et bilde
av en pipe
ikke er en pipe. Ofte vil de kulturelle verktøyene ha en medierende funksjon sånn som vi så på det bildet. Det betyr at det er en
medierende funksjon mellom subjektet, mellom personen og dens verden så der objektet, altså pipen. Det vil si at det ikke alltid
er en direkte relasjon mellom objektet og subjektet. For eksempel som i språket her og som i forrige eksempel
ordet for eller bilde av en pipe ikke være selve pipen. Selve pipen er et objekt, det er en indirekte formidling og
representasjon av pipen. Det samme gjelder hvis det hadde vært et bilde her istedet den indirekte representasjon av det virkelig objektet.
Allerede fra fødselen så blir vi introdusert for denne verden av meninger og alle disse verktøyene og vi blir
eksponert for samspill med andre mer erfarne kulturelt kunnskapsrike individer. Man kan si at verden vi trer inn i
allerede er tolket og er fortolket opp og ned i mente. Vi trer inn i en verden full av meninger, og det er gjennom
samspill med andre mer kunnskapsrike og erfaren individer at vi lærer hvordan vår verden fungerer og
hvordan ulike ting skal forstå hvordan vi bør handle. Når vi snakker om den medierende prosessen man bruke denne trekanten her. Den er også kalt for medierende trekant
eller læringstriade. Man kan se på den som illustrasjon den viser at det er tre aspekter som må tas i
betraktning. For det første så har vi verktøyet her
Så blant annet så har vi snakket om språket vårt, men også teknologier vi har, alfabetet vi bruker som del av skriftspråket vårt bygger på er eksempler på slike verktøyer. Deretter så har vi subjektet, den som må ta i bruk disse verktøyene og forstå hvordan bruke disse verktøyene
som vi prøver å forstå hjelp av disse teknologiene og verktøyene. Ofte vil vi skille mellom medierende
ressurser som vi kaller for ideelle redskaper slik som språket er, som vi ser på som et ideelt redskap det er ikke noe vi kan ta på. Men det er noe som er meningsbærende i sin abstraksjon.
Og så har vi det vi kaller for materielle redskaper eller artefakter som er kulturelle verktøy som vi
fysisk er avhengig av for eksempel en hammer. Man kan også si at kulturelle verktøy, alle kulturelle verktøy,
har materielle og ideelle sider ved seg. Det er ikke slik at man bare har en av delene. For eksempel så
har hammeren i tilegg til at det er et fysisk artefakt, altså en fysisk ting som vi kan bruk, så vil det ofte komme sammen med oppskrifter og kunnskaper om hvordan skal brukes som er ideelt
og som også formidles til oss slik at vi lærer å bruke den.
Verktøyene de hjelper oss på flere måter. De hjelper oss på et individnivå vi organisere våre liv og
hjelper oss å representere ting til å huske og til å styre vår hukommelse, rett og slett å forstå den verden som vi er en
del av. Det hjelper med abstraksjon og dekontekstualisering av det vi vurderer slik at vi kan generalisere vår kunnskap og forflytte den ut av konteksten og ut av her og nå situasjonen.
Det hjelper oss også å delegere kunnskap og forflytte kunnskap mellom personer. Og på et gruppenivå så hjelper oss å kommunisere med hverandre. Det hjelper oss å dele
hva vi vet og hva vi ikke vet, og det å hjelper oss å overføre kunnskap over generasjoner akkuratt som et lite barn som tilegner seg kunnskap om verktøyene og hvordan bruke de sånn sett kan bygge
på det tidligere generasjoner har utviklet og kan.
Nå skal vi gå videre til del 2 og Vygotskys teori om læringsprosessen. Det gjør vi en ny video