vi snakker altså om teoretiske tilnærminger til Rådgivning og nå skal jeg snakke om
humanistisk og eksistensialistisk tilnærming for humanistisk tradisjon er jo kanskje
den av de teoretiske retningene som flest vil kjenne seg igjen. i denne her ses jo gjerne som en
reaksjon på både psykoanalysen og behaviorismen på 1950 tallet og humanistisk tradisjon er jo
forankret i et grunnleggende positivt menneskesyn. Altså mennesker er rasjonelle og mennesker er gode
av natur og fenomenologi er et sentralt begrep i humanismen.
Det handler om at alle har vi vår egen måte å oppfatte å se verden på, og hvert individs måte å se
verden på er riktig så den subjektive opplevelsen er altså selve nøkkelen til å forstå mennesker til
å forstå menneskers tanker og følelser og atferd og det er også en sterk tro på en egen verdi og
verdighet i humanismen. mennesker har alle rett til å ha sine egne tanker og tro, og interesser og alle
også rett til og faktiske ansvar for å ta kontroll over sin egen utvikling
Og her kan du kanskje se at det er en klar kontrast til det mer mekaniske synet på mennesker i
atferdsteori og dette deterministiske synet på bedrifter og hendelser fra barndommen i psykoanalysen.
humanistene mener altså at vi ikke bare har mulighet for vekst og utvikling men at vi faktisk har et
medfødt driv mot å bli bedre mennesker. Alle ønsker vi å vær den beste utgaven av oss selv, og hvis
vi tenker på Freud som mente at vi hadde en medfødt evne mot selvdestruksjon så er jo dette veldig
forskjellig. og den kognitive retningen den mener jo at vi har en tendens til å være irrasjonelle og at
med rasjonalitet så kan vi se verden mer ekte og takle at ikke alt er perfekt. men Humanistene
går altså et skritt videre og mener at vi drives
mot å bli bedre og bedre men noen ganger så trenger altså litt hjelp til å komme på det sporet. Vi
trenger blant annet da og bli møtt med respekt for å utvikle oss som mennesker. Carl Rogers er kp dem
mest sentrale personer innen humanistisk teori. Han begynte egentlig i en psykoanalytisk tradisjon
men så han begrensninger med det. Og kanskje særlig når det gjaldt Rådgivning til familier, da så han
behovet for å utvikle en egen teori. og denne teorien hans omtales som personsentrert Rådgivningsteori
og han ga ut sin bok om denne terapiformen i 1951 og det var på den tiden at rådgivnings faget
egentlig begynte å utvikle seg. Det var da Rådgivning som fag da begynte å skille seg fra terapi med
på en måte egne
behov og muligheter og egne metoder. og Rogers mente altså at hvis mennesker får mulighet til det så
vil de faktisk velge rett men så er det sånn at mangler kan hindre oss i å velge rett, for
eksempel manglende kunnskap om en selv og at man ikke får dekket noen grunnleggende behov så
rådgiverens oppgave handler egentlig om å drive jordmor virksomhet. Altså rådgiveren skal bare være en
katalysator for rådsøkeren egen utvikling. Så rådsøkeren har ansvar selv og rådgiveren skal ikke være
dirigerende, det aller aller viktigste ifølge Rogers er at rådgiveren har en såkalt terapeutisk
holdning. Det innebærer at man har noen grunnleggende holdninger, altså at
rådgiver viser at en både har, og kommuniserer om grunnleggende holdninger overfor rådsøker. og den første av
disse er kongruens det innebærer at det skal være et samsvar mellom den du er og hvordan du opptrer. Så
man skal være ekte på en måte. og den andre grunnleggende holdningen er positiv aktelse og dette
handler om å bry seg om rådsøker uten at man vurdere eller uten å dømme så det å akseptere rådsøker
som hele den personen han er med alle sine sider rådgiver trenger ikke å være enig på en måte
men skal ihvertfall ikke dømme. og den tredje er empati som handler om innlevelse og det å følge
rådsøkeren dit har går, dette kan jo være veldig nyttig men også utfordrende når
rådsøkeren ser verden forskjellig fra deg. rådgiveren må alltid forsøke å se det fra rådsøkerens ståsted så
empati er på en måte det alle viktigste verktøyet rådgiveren har, og for Rogers er det faktisk en
væremåte. Så han skiller mellom empatisk forståelse og empatisk kommunikasjon, og empatisk forståelse det
er når rådgiveren prøver å forstå hvordan det er å være rådsøkeren. Både tankene hans og følelsene og
adferden. Mens empatisk kommunikasjon handler om at rådgiveren også skal kommunisere dette, altså
formidle sin forståelse uten å vurdere eller å dømme. Og egentlig er det en grunn til å stoppe opp
litt ved ordene kongruens og ubetinget aktelse fordi at de er helt grunnleggende i Rogers teori om
personlighetsutvikling.
Han mener at vi får det vanskelig når forholdet mellom selv oppfatningen vår og våre
indre erfaringer da er inkongruent også når de ikke stemmer overens. Så for å få en positiv aktelse
av seg selv så trenger man ubetinget kjærlighet som barn da. Og hvis det ikke er betingelser knyttet
til den kjærligheten man opplever som barn så vil man ikke utvikle følelsen av å være verdt noe.
men hvis vi får den kjærlighet vi trenger da er ikke så avhengig av å beskytte selvoppfatningen
den vil på måtte være robust og fleksibel. og da kan vi fungere som hele integrerte og egentlig
selvaktualisering mennesker. Så målet med rådgivningen ifølge Rogers er da større kongruens for å
bøte på dette her. og Rogers
har stor tro på at rådgivnings relasjonen i seg selv er det aller viktigste for å få til dette her. her
kan vi jo se at dette er annerledes enn flere av de andre teoretisk retningene for eksempel i kognitiv
atferdsteoretisk rådgivning så er relasjonen viktig men overhodet ikke tilstrekkelig. der er det mye
jobbing gjennom metoder og teknikker som må til det er vel her noe av kritikken mot Rogers ligger
da, retningen blir kritisert for å være litt naiv. Altså; er det sånn at folk klarer å finne frem til
de gode løsningene helt for seg selv ? og kun med de rette holdningene hos rådgiver det krever
også veldig mye av rådgiveren. så kan man virkelig klare å være så gjennomført genuin og samtidig
ikke dømme? det er vel nesten
umenneskelig. det finnes også andre retninger innen humanismen som for eksempel gestaltterapi som du
ser av det navnet så er jo dette mer en form for terapi enn Rådgivning men den har en del elementer
som kan være nyttige for den som driver Rådgivning også. I gestalt er jo rådgiveren mye mer aktiv og
konfronterende enn hos Rogers. Så ordet gestalt det er jo tysk og det kan oversettes med et meningsfylt
hele. altså man er opptatt av helheten i den forstand at kropp og følelser og tanker, det er en del
av hele mennesket og de påvirker hverandre. Så gestaltterapi har utviklet en del metoder for å
bevisstgjøre mennesker på en sine egne
følelser, og på sine reaksjoner og adferd eller handlinger da, sånn at de tidligere kan på måtte
erkjenne og se seg selv og sine valg, og denne bevisstgjøringen den tenker man at skapes gjennom både
samtale og det å gjøre såkalte eksperimenter, og å ha rollespill. Så i gestalt så har man et her og
nå fokus, altså man er veldig opptatt av den enkeltes erfaring i øyeblikket. Så fortiden spiller
veldig liten rolle, og målet er å øke rådsøkers bevissthet om flere sider ved seg selv, sånn at
man kan akseptere alle sider ved seg selv og på en måte integrere disse til en helhetlig
personlighet. og denne illustrasjonen på den sliden her
den brukes veldig ofte for å vise noe av det essensielle blir jeg gestaltterapi, nemlig dette
forholdet mellom figur og grunn. jeg vet ikke hva ser du her ? ser du den sorte vasen eller ser du se
hvite profilene, altså ansiktsprofilene. Det man fokusere på det vil jo på en måte tre frem mens resten vil
være i bakgrunnen som en kontrast. Hvis jeg skal prøve å gi et eksempel på det så kan det være et
behov man har for eksempel at man er tørst. Da vil på en måtte tørsten blir en figur det
at jeg trenger å drikke det er figur og alt er i bakgrunnen og får da ikke oppmerksomhet. så for at
dette behovet skal tre tilbake på måte å ikke kreve all oppmerksomheten da må vi tilfredsstillende det
Altså må vi drikke
og først da ville oppmerksomheten kunne vies andre ting. Så et eksempel fra rådgivning kan være
at man kanskje har avtalt møte med en lærer hvor man skal snakke om en annen spesiell sak. også møter man
denne læreren men så har han kanskje akkurat hatt en hendelse i klasserommet som har berørt han
veldig. Og da kan rådgiveren kanskje tenke på dette her som figur grunn, at denne hendelsen som gjorde
gjorde læreren opprørt, nå er den figur og på en måte krever oppmerksomhet før man kan gå videre
og snakke om det som egentlig var planlagt. så kanskje krever det at man tar fem minutter først og
snakker om det som nettopp hadde skjedd før læreren jeg klar for å la noe annet tre frem og å oppmerksomheten da
eksistensialisme
det blir av noen beskrevet som den europeiske varianten av den amerikanske humanismen. eksistens
forut for essens det er jo et av eksistensialismens slagord, en kontrast i dette er en form for determinisme der
man tror at den menneskelige natur eller en gud eller noe sånt noe, har på en måte bestemt hva det betyr å
være menneske. mens for eksistensialistene derimot så er det sånn at vi blir den vi er gjennom det vi
gjør, det er ikke motsatt. så en eksistensialistisk rådgiver vil typisk korrigere en råd søker Hvis
han sier man i stedet for jeg, som for eksempel Når noen sier man blir jo bekymret, så betyr det
egentlig at det: Ja jeg får jo den følelsen som det er
normalt å få i en slik situasjon. Mens det å si: Jeg ble bekymret det er jo på en måte mer sann
mot en selv. valg det også sentralt i disse tilnærmingene, altså vi må velge hele tiden Og vi må ta ansvar
for valgene våre. Så valg er en helt grunnleggende del av vår væren på en måte. Vi er selv ansvarlige for
våre valg og for konsekvensen av disse. fenomenologi er svært sentralt og det er utgangspunktet for
Rådgivning, sånn som i humanismen. Bi må prøve å forstå et menneske ut fra det
menneskets egen subjektive synsvinkel. Og Søren Kierkegaard som
har vært en viktig bidragsyter her, han mente jo faktisk at det ikke bare er nok å forstå andre men at
man også må forstå det den andre forstår. ViCtor frankl er en annen som har vært veldig viktig innen
eksistensialisme. Han skrev om sine opplevelser fra konsentrasjonsleir under andre verdenskrig og
dette her er en bok som gjør sterkt inntrykk. Han skrev blant annet om hvordan noen av Fangene klarte
å se mening i livet til tross for meningsløsheten med det de gikk gjennom i konsentrasjonsleirene. Og
dette her er grunnleggende forutsetninger i eksistensialismen, altså mennesker må ha tro på sin evne til
å skape mening. så vi har en iboende fleksibilitet til å skape mening selv i absurde situasjoner så
selv om livet bestemmes av omstendighetene
slik de gjorde i veldig ekstrem grad i en konsentrasjonsleir. Så har man alltid en betydelig grad
av mulighet til å bestemme hvordan man skal forholde seg til det. men det er også rammebetingelser
konsentrasjonsleir er jo en åpenbar rammebetingelse men ellers så er det jo det at alle skal dø for
eksempel. Og slike etiske prinsipper bør også være sånne rammebetingelser. som rådgivning så er det mye
fokus på å finne mening å erkjenne dilemmaer, altså ikke alltid løse dem men kanskje det å kunne leve
med dem på en konstruktiv måte. Dette kan jo være relevant for mange av våre rådsøkere, så noen vil
kanskje måtte leve med former for funksjonshemninger som kanskje aldri vil bli borte eller
barn med utfordringer som alltid vil være der. så det å leve med disse utfordringene på en
konstruktiv måte vil kanskje være målet. og her skiller det seg litt fra annen humanistisk tankegang
som Rogers som i større grad forfekter at man kan finne fram til løsninger og selvrealisering.
eksistensialistene tenker heller at man skal leve med problemer på en god måte. Så oppsummert så
har vi jo nå sett på flere retninger som har det felles at de er humanistiske. og dette er også
Rådgivnings tradisjoner som har et grunnleggende positivt menneskesyn. De mener at alle har vi et ønske
om å være den beste utgaven vi kan bli og det er rådgivers oppgave å legge til rette for at
dette kan skje da